Jeg fant på så mange minner at jeg faktisk...
Jeg begynte å tro at jeg kunne huske henne, men...
Men hun kom aldri og hentet meg, så jeg glemte dem igjen.
Slutt å late som.
- Er det et ekte tre? - Hvor har du fått tak i det?
- Det falt ut av en lastebil. - Ikke faen.
- Okay, kanskje det var en Volvo. - Det skal stå der alle kan se det.
Hvor er vasken, Lawson?
Faen.
"Jeg kan huske da jeg avanserte fra protesjé til fortrolig.
Han mente ikke å fortelle meg hemmelighetene sine.
Man da den første var blitt avslørt, - var vi snart helt tæt.
Jeg sto på baktrappa til biblioteket da jeg fikk øye på uniformen, -
- en nystrøket, påskefarget skjorte og den forbannede hatten.
Han gikk målrettet af sted. Tommy var alltid beredt."
- Jeg er Tommy. Bare så du er med. - Det høres akkurat ut som deg.
Han holdt på å gå rett forbi meg.
"Flott hatt", sa jeg, noe som fremkalte Tommys beryktede smil.
Samme smil han ga kvinnene som fanget hans oppmerksomhet.
Smilet som var svaret på alle uønskede spørsmål, -
- eller smilet til et barn når han så en liten hånd gripe etter hans."
Det er søtt, men jeg tror det er en dårlig setning.
Det er de alle. Det er derfor de henger på juletreet.
Det er bare fordi at vanligvis er det ikke...
"Tommy tok trappene to trinn om gangen mens han brølte:
'Minsanten om det ikke er Sydens neste store sønn."
Jeg var bare en av flere hundre som kom kanskje to ganger i uka -
- for å bli blendet av professoren, hver forelesning et bifall verdig.
Tommy viftet vilt med armene -
- som om han svingte en usynlig lasso."
- Jeg syns "løkke"" er bedre. - Jeg syns "lasso" er bedre.
Før i tiden stolte han på vurderingene mine.
Før i tiden var du lettere å stole på.
Ingen danser Alabama Shuffle like godt som Bobby Long, -
- men denne søte jenta kan virkelig bevege seg.
- Hvorfor er du ikke altid så søt? - Hva får jeg igjen for det?
Ren og ekte glede.
Nå holder du de lystne øynene unna jenta vår.
Hva? Hun liker meg ikke. Hun liker Lawson bedre.
Du liker Lawson bedre enn meg, hva?
- Du er full. - Ja, det er jeg.
Men det er i orden, for Lawson sørger nok for at vi kommer hjem.
Ikke i kveld. Jeg vil ha ham helt for meg selv. Har du fortalt det?
Vi tenkte han kunne flytte inn hos meg etter jul og få gjort litt mer.
Det er bare noe vi har snakket om.
Lawson er ikke forelsket i deg.
Det raker ikke deg.
Jeg har sett ham sammen med en kvinne han ikke kan få nok av.
En kvinne som er trengt inn i hvert molekyl av hans eksistens.
Som opptar alle hans tanker - - og gjør ham til en besat skapning.
Jeg har arrene fra kjærligheten i ansiktet. Har han fortalt om det?
Har du fortalt om forskjellen på ekte kjærlighet og en varm seng?
La henne være. Jeg har aldri sagt jeg ville flytte.
Jeg sier bare sannheten.
Hun fortjener å vite sannheten.
Og du kan gjøre akkurat som det passer deg.
Kan jeg det?
Kan jeg endelig gjøre som det passer meg?
Jeg vil gjerne si noe nå som vi feirer kjærlighet og vennskap.
"Venn, fiende, kaller jeg på.
Deg med falsk mynt mellom fingrene.
Deg, min venn, med overlegen tone, -
- som lurte på meg løgn, da du glodde skamløst på min hemmelighet.
Med hele mitt hjerte under din hammer.
Selv om jeg elsket ham like mye for det gale som for det rette, -
- var min venn fiender på stylter med nesen i en snedig sky."
Bravo.
Hvorfor faen sier du ikke bare hva du virkelig mener?
Må hvert eneste ord du sier være en forestilling?
Eller er det meningen å være alle andre enn den du egentlig er?
Vil du gjerne si at du er skuffet over meg?
Kanskje jeg er skuffet over deg også.
Jeg har aldri bedt om å skrive den faens boka.
Din forløsning og min bot, hva?
Har jeg ikke sonet min straff?
Ni år, for faen.
Jeg er lei for det.
Jeg er virkelig lei for det.
Det er Dylan Thomas.
""To Others Than You".
Det er da lett!
Ha det, Bobby.
Faen.
Er du okay? Kan jeg komme inn?
Der tråkket du virkelig uti, hva?
Lawson forlater meg.
Jeg visste det ville skje.
Jeg har fortjent det.
Jeg kommer til å dø alene.
Han forlater deg ikke. Han vil alltid være der for deg.
Han klippet i stykker historien min og hengte den på juletreet.
Jeg har tisset i buksene.
La oss få deg i seng.
Det er jævlig kaldt.
Hvordan har han det?
Jeg tror han tisser blod.
Jeg visste det var noe galt. Han er redd for leger.
Det er nok bare en betennelse.
Flytter du ut?
Nei.
Er du forelsket i henne?
Nei.
Hun er søt.
Ja, det er hun.
Er du bekymret for ham?
Ja.
Hva skjedde, Lawson?
Da jeg møtte Bobby, var han noe helt for seg selv.
Han gjorde som han ville, hadde en pen kone og herlige unger.
Studentene elsket ham, og fakultetet avskydde ham.
Kvinnene var gale etter ham. Han ga meg sånn tro på min egen skjebne -
- at jeg kanskje ble litt forelsket selv.
Vi var alltid sammen, og...
... det var en kvinne jeg ville gifte meg med, -
- og venninnen hennes falt pladask for Bobby.
Han begynte å være mer sammen med oss enn hjemme.
En kveld skulle hans yngste spille en juniorkamp.
De skulle spille to kamper, -
- så jeg overtalte ham til å ta en drink sammen med pikene først.
Sa at jeg ville bli med og se kampen senere.
Han fortsatte å si at han måtte gå.
Den ene drinken tok den neste, -
- og så kom denne idioten, dekanens nevø, inn og skrøt av -
- at han lå med kjæresten min,-
- og at alle visste det unntatt meg.
Jeg kastet meg over ham. Han langet ut etter meg.
Bobby la seg imellom og fikk en diger flenge i ansiktet.
Bobby gikk helt amok og prylte gutten sønder og sammen.
Det var blitt sent.
Jeg visste at Ben ventet på ham.
Men da vi kom dit var han vekk.
Det var alle.
Han skulle ikke ha vært der alene.
Han var bare en liten gutt, og det var så mørkt.
Det er altfor mange mennesker som kjører altfor fort på den veien.
De hadde ikke en sjanse til å se ham.
Han var så liten, -
- og han forgudet sin far.
Juliette ba Bobby om å stikke og aldri komme igjen.
Hun trengte en bedre mann. Sånn formulerte hun det.
Så dro dere hit?
Det virket som et godt sted å skrive. Det var langt vekk.
Gode universiteter. Bobby kunne begynne forfra.
Jeg syntes at jeg burde støtte ham.
Hvis det ikke hadde vært for meg den natten -
- kunne ting kanskje ha...
Jeg vet ikke riktig hva som skjedde.
Vi leste for mange bøker.
Det er et eller annet med denne byen.
Det er alt.
Du burde sove litt.
Jeg har laget frokost til deg på madrassen.
- Har du hørt noe til ham? - Nei. Skal vi vekke ham?
Gidder du å gi meg den skjorten?
Takk.
Flott hatt.
Opp med deg. Du skal til legen. Og se å få det der vekk fra tissen.
Hvorfor det? Du river det i stykker uansett.
Jeg vil ikke at boka mi skal få gonoré for det.
Jeg hadde bare lyst til å lese noe flatterende om meg selv.
- Fant du noe? - Ikke riktig.
Jeg mente ikke å lage problemer mellom deg og Georgianna.
Jeg mente ikke det jeg sa.
Hele kvelden er temmelig uklar. Jeg vet ikke hva som ble sagt.
Og jeg har ikke lyst til å huske det heller.
- Kom nå. - Gaver, jippi. God jul.
Det var vårt hjem den kvelden. Alle sitt hjem.
Vi burde fortelle henne sannheten, - men det føltes ikke som riktig tidspunkt.
Og julen er eventyrenes tid.
Den kveld minte Bobby og meg om en tid -
- vi hadde valgt å glemme helt til hun dukket opp.
Det føltes rart å huske.
Selv bare for en stund.
Jeg er så mett.
- Det er jeg også. - Det er jeg også.
Jeg skulle ønske det ville begynne å snø.
- Jeg også. - Jeg også.
Men jeg liker regn også.
- Jeg også. - Jeg også.
Kom nå. Du er nødt til å pisse før eller siden.
- Jeg kan ikke når du ser på. - Jeg har sett deg pisse tusen ganger.
Ja, men nå er jeg altså sjenert.
Faen.
Det er sikkert ikke noe alvorlig.
Jeg har levd lenge nok som det er.
Gud, så kaldt det er.
- Jeg pisset klart. - Slutt å lyve.
Okay, det var litt lyserødt, men jeg går ikke til legen.
Lawson, har du noveller du ikke har brent eller klippet i stykker?
Jeg skal skrive noe og lese det for hele klassen til engelskeksamen.
Du er da god i engelsk.
Ja, til å lese engelsk, men jeg er ikke forfatter.
- Hva faen er det du går i? - Drit i det. Det er Lorraines.
Du lar tingene hennes samle støv. Du vil ikke gå med din mors klær.
Denne morgenkåpen og personen som eide den er alt verd.
- Er det noe galt? - Forteller du henne det?
Bobby skal til legen. Han pisser blod ennå.
Han har utsatt det i ukevis.
Okay, men jeg håper du ikke går i dameundertøy.
Gjett om jeg gjør. Det bringer hell.
De tar dem jo bare av og gir meg en sånn som er åpen i ryggen.
- Alle har sett dingsen din. - Ja, for alle vil jo se dingsen din.
- Og rumpa mi. - Kom, vi drar.
Hva sa jeg? En forbanna hyssing tvers over rumpa mi.
Hvor er Bobby? Jeg har laget den pølsegumbo-dritten han liker.
- Han skulle ta flere prøver. - Er alt i orden?
Det tror de. De skal bare se på tåen hans for å være sikre.
Da kan du jo invitere Georgianna på middag.
Jeg tror hun er på jobb. Er det en anledning jeg ikke vet om?
- Jeg skal på date. - Er det sant? Det var noe nytt.
Jeg mente det var på tide å få et liv.
- Så hyggelig å høre. Ny kjole? - Ja.
Bobby har rett. Det er ingen grunn til å la Lorraines klær samle støv.
Hun var virkelig liten. Du skulle sett meg med glidelåsen.
Bare sørg for at den holder seg igjen.
Jeg er stor pike, Lawson. Det har jeg vel vært en stund.
Er det en opptaksprøve til universitetet?
Ja, studieveileder ga meg den. Jeg ville kaste den.
Hvis du har karakterene til å gå på universitet, så skal du det.
- Det koster penger. - Man kan få støtte.
Kanskje jeg måtte flytte.
Ja, kanskje.
- Jeg må dra. - Henter han deg ikke?
- Vi har avtalt å møtes. - Ikke gå hjem alene fra trikken.
- Ring meg... - Jeg får skyss.
Vær litt sammen med Georgianna. Du har ikke sovet der siden jul.
Du sa at du gjerne ville se mer av New Orleans' musikkliv.
Jeg kjenner han der.
- Hei, du. Hva gjør du her? - Jeg er her sammen med Sean.
Fett å møte deg. Jeg har sett deg spille her og der. Du er god.
- Virkelig god. - Du har ikke fortalt du er så god.
Jeg spiller ikke så mye mer.
Jeg har ikke... Jeg har ikke lungene til det. Hvordan har Bobby det?
- Bedre enn deg. - Skal du være med igjen?
- Tiny, det er en du må hilse på. - Det kan da ikke være lille Purslane.
- Du husker ikke meg, gjør du? - Nei, beklager.
Da moren din spilte her satte hun deg borte på den barkrakken.
Du var så søt.
Det var jobben min å sørge for at du hadde nok Shirley Temples.
Junior spilte med Lorraine. Du var med i bandet, hva?
De var våre beste kunstnere. Når de ikke kranglet, da.
Lille Purslane. Bare kom og hils på gamle Tiny igjen.
Shirley Temples på husets regning.
Spilte du virkelig i Lorraines band?
Ja, selvfølgelig. Det gjorde alle dengang.
Sånn var det bare.
Lorraine og jeg var gode venner.
På et tidspunkt.
Jeg husker siste gang hun gikk i den kjolen.
Den er like pen på deg.
Jeg må stikke. Jeg er glad for at du kom, vesla.
Hvorfor har du ikke sagt at mor din var sangerinne? Det er jo helt rått.
Det vet jeg ikke. Det er så lenge siden.
Vil du ha en drink? Det vil jeg.
Herregud. Gleder du deg til å komme hjem?
Ja, hvis ikke du og Purslane ikke vil ha meg der lenger.
Du har gjennomskuet oss. Hva er dommen?
Jeg har nyrebetennelse. Jeg har fått medisin.
De sier at jeg skal holde meg unna alkohol.
- Hva med tåen? - Det er bare sopp.
- Du er heldig. Du klarer deg. - Ja, men tenk om jeg ikke gjorde?
- Hva mener du? - Jeg så deg og Purslane julaften.
- Ligger dere sammen? - Nei, hvorfor tror du det?
Hun blir mer og mer tiltrekkende.
Hun er ung og litt hypp på deg.
- Vi vet begge to hvor fint det er. - Hun er et barn, Bobby.
Hun er 18 år gammel.
Min kone var 18 da jeg møtte henne.
Det var kjærlighet ved første blikk.
Det skjedde ikke noe. Vi gikk litt for langt den kvelden, -
- og jeg tror det skremte henne litt. Hun frøs litt og var litt ensom.
Hun var sikkert ikke den eneste.
Bare husk at hun er Lorraines datter.
- Du er bare sjalu. - Gjett om.
Så mye er jeg ikke verd.
Faen om du er, nei.
Vinteren føler seg aldri riktig hjemme i New Orleans.
En lite velsett gjest som minner oss på hva vi mangler.
Og drar sin kos akkurat tidsnok til at vi glemmer det igjen.
Vå r! Og vi er her ennå.
Lawson? Skal vi ta en flaske vin -
- og dra ned til elven som i gamle dager?
Husker du den frodige jenta som badet naken? Hva het hun?
Vet ikke. Hun er blitt frelst.
Tror du at vi vil bo sammen i himmelen?
Hvis vi kommer dit, gjør alle det, -
- og da kan jeg velge en fyllefant. Byron, Sade, Hemingway.
Jeg ville vært morsommere enn alle de sutrehuene til sammen.
Jeg tror helt sikkert at Pursy kan få støtte.
Glem det. Hun begynner bare på en eller annen smart skole, -
- og vi blir eldre og styggere. Hver vår kan være vår siste.
Nå vil jeg faen meg ned til elven!
Hvorfor skal du alltid være et teatralsk, gammelt fjols?
"Jeg vil bare puste inn hver dag.
Hva lykken ikke har i lengden, har den i høyden."
Robert Frost. Du vet hun vil savne oss hvis hun flytter.
Hvis hun flytter er det over. Siste kapitel. Slutt.
Jeg vil ned til elven nå!
Jeg trenger fred og ro. Jeg har så mye å rekke hvis jeg skal stå.
Jeg må skrive en novelle eller et dikt. Jeg stryker.
-Nei, du klarer det. - Vi ses.
Hei, skatt.
Jeg har ventet på deg hele dagen.
Hva gjør du her? Hvordan fant du meg?
Du lukter godt.
Ber du meg ikke inn? Og jeg har kjøpt denne til deg.
Minner om deg, dette. Alle damebladene du leser.
Jeg leser dem ikke mer. Det har jeg ikke tid til.
- Hva gjør du? Er du servitrise? - Nei, jeg er bar...
Det raker ikke deg.
Du klarer deg vel bra. Lite husleie, og mye finere enn i husvognen.
- Hva vil du, Lee? - Hva mener du?
Jeg kom hit for å sørge for deg, når Lorraines venner blir sparket ut.
- Hva snakker du om? - De du deler hus med.
Hvordan vet du hvem som bor her?
- Det er til deg fra en advokat. - Som du selvfølgelig åpnet.
Året deres er næsten gåt.
Jeg har virkelig prøvd å forbedre meg. Jeg har virkelig savnet deg.
Det står at jeg er eneeier av huset fra første juli.
Visste du ikke det? De råtne taperne har løyet for deg.
- De er ikke tapere. De er mine... - Dine hva?
Ikke kall dem tapere. Jeg har et ordentlig liv nå.
Jeg går på skole... Et ordentlig liv?
I motsetning til møkkalivet vårt?
Og du har et par ordentlige menn i det ordentlige livet ditt, hva?
Menn som lyver for unge piker så de kan få tak over hodet.
Eller er ikke det alt de får?
De har utnyttet deg, Purslane. Som de utnyttet Lorraine.
- Ut med deg. - Fantastisk!
Jeg dro hele veien opp hit for å treffe deg!
Så du går på skole nå? Så morsomt.
Bare husk:
- at ugress er og blir ugress.
- Uansett hvor søt blomsten er. - Tusen takk, Lee. Ut med deg!
Hva faen er det?
Storrengjøring?
Hun har låst døra.
Pursy, åpne døra, skatt.
Pursy, det er oss.
Pursy, åpne døra.
- Pursy, du har låst døra. - Jeg sa jo at det ville skje.
- Å nei. Hvordan? - Hun trenger litt tid.
- To dager uten at noen har sett henne. - Hun bad om fri i helgen.
Sporet er kaldt.
Ray sa at hun kom inn tidlig i morges og lånte telefonen.
- Snek hun seg forbi oss? - Sikkert med vilje.
Du har ikke vært noen særlig god støtte i alt dette.
Du får da bo her hos meg ennå. Du er velkommen til å dra et annet sted.
Jeg kan gjøre dette godt igjen. Hun skal på skolen i morgen.
Jeg stiller vekkerklokka, står opp og snakker med henne på veien.
Får alt på plass.
Vi har ikke vekkerklokke.
Vi har ventet på deg, skatt.
Hva syns du? Det er yndlingsfargene dine.
Gjett hvem som har hjulpet. Ray, Ike og selv Earl.
Det får nok salgsprisen til å stige, så takk.
Hvorfor drar du alt?
Vi er alltid venner. Det er de jeg gjerne vil vekk fra.
- De gjorde ikke det for å såre deg. - Begynner du på kjøkkenet?
"Kjære Purslane. Jeg har det bedre og gleder meg til å se deg.
Det er gått alt for lenge, og det er så mye å si.
Jeg skriver til deg hele tiden, men tør ikke sende brevene til deg.
Du skal få dem nå, så du kan få historien vår.
Jeg vil at du blir kjent med din far.
Det er bare min skyld at han ikke kjenner deg alt.
Jeg skrev denne sangen til dere begge to. "
Hvor skal jeg gjøre av glassene dine?
At du kunne snakke om henne hele tiden og ikke fortelle dette?
Er det sant?
""Din stemme beveget min sjel. Bobby Long."
Jeg har alltid hatt en anelse, men hun sa det aldri til meg.
Jeg elsket henne først, og så kom Bobby hit, og så brøt helvete løs.
Han var gift ennå.
Han visste ikke engang hva hun følte for ham.
Hun kjempet så hardt for å bli edru.
Og etterpå kom hun hjem til en stor opptreden på "Hylende Ulv"".
Denne forestillingen?
Datoen stemmer.
Hun sa at bestemoren din ville ta seg av deg.
Hun kom aldri.
Det gjorde ikke han heller.
Hun var sønderknust over at ingen av dere var der.
"Til min kjære Bobby.
Jeg er bedre og kommer hjem for å synge en ny sang for deg.
En jeg elsker kommer også, - og jeg vil at dere møter hverandre."
Det var deg, vesla.
Deg og Bobby.
Utrolig.
Hvorfor fortsetter du å drikke den dritten? Det tar livet av deg.
Noen ganger får du meg nesten til å spy.
Du lever i en fantasiverden hvor livet er en bok, og igen vil skrive.
Enhver idiot vet at bøker er bedre enn livet. Det er derfor de er bøger!
Bare vær slem. Vi har fortjent det.
Men la oss snakke sammen stille og rolig som en familie etterpå.
Som en familie?
Som den familien du ødela?
For ifølge Lorraine er jeg familien din.
Kunne du ikke telle til ni måneder?
Jeg fattet ikke hvorfor hun ville at jeg skulle bo hos dere, men...
Du er faren min.
Jamen jeg...
Elsket du henne?
- Elsket du henne? - Ja, svært høyt. Men jeg...
Jeg skulle ønske vi aldri hadde oppdaget det.
Bli her, Pursy. Ikke gå.
- Det er for sent. -Nei, det er det ikke.
Du har meg nå, skatt. Du er ikke alene lenger.
La meg være her for deg. Fortell meg hva jeg kan gjøre.
Kan du huske at jeg fortalte at jeg diktet opp minner om henne?
Det sørgeligste er at jeg fant på minner om meg selv også.
Foreldre har masse historier om barna :
""Var det ikke søtt da Suzi ikke kunne si super... " Eller noe sånt.
Folk husker de rareste ting. Du husker sikkert mye om dine barn.
Ja, det gjør jeg.
Kanskje jeg gjorde søte eller pussige ting da jeg var liten.
Men det var bare ingen der som så dem.
Jeg var der, skatt. Jeg var der.
Aldri særlig lenge om gangen, men jeg var der.
Vil du fortelle meg om henne hver gang du tenker på henne?
- Ja. - Og om meg også.
For jeg tror at jeg virkelig trenger å vite det nå.
Jeg vil ikke selge huset vårt. Jeg elsker huset vårt.
Jeg var bare så sint på deg.
Unnskyld.
Jeg kan ikke huske hvordan man gjør dette.
La meg gjøre det for deg.
Jøss. Foten din er helt blå.
Jeg har øvd på å gå med disse skoene.
Den bare sover.
Jeg vil ikke at min datter skal skamme seg over faren sin.
- Hvordan ser jeg ut? - Jævlig bra.
- Hvordan ser jeg ut? - Ganske bra.
Håret ditt er bustete.
Sånn.
Du godeste. Dere ser ut som ordentlige skattebetalere.
- Kanskje jeg ikke er riktig kledd. - Du er fin. Buksene dine er åpne.
Er du klar til å se datteren vår få eksamensbevis?
En dag som i dag må man huske å være takknemlig.
Vær stille, alle sammen. Vær stille.
Jeg vil gjerne utbringe en skål -
- til min skjønne datter Purslane Hominy, -
- min egen lille gulljente.
Cecil sa at man bør huske å være takknemlig en dag som i dag.
Når jeg ser rundt ser jeg det er mange ting å være takknemlig for -
- som jeg ikke har hatt tro på.
Jeg er takknemlig for en Gud som jeg trodde hadde gitt meg opp.
Kjærligheten fra et barn som, om Gud vil,
går på universitet i høst.
- for min datter er klok. Klokere enn sin gamle far.
Det skal faen meg gudene vite.
Pursy, du har lært dette gamle fjolset så mye.
Og som uforliknelige T.S. Eliot sa :
""Vi skal ikke slutte å utforske. Og formålet med all vår utforskning -
- er å ende der vi startet -
- og kjenne stedet for første gang."
Det har du gitt din gamle far. Og det er han evig takknemlig for.
Kom og dans Alabama Shuffle med din gamle far.
Spill den langsomme som jeg liker.
Noen kommer til et punkt der de ikke kan komme lenger.
Et punkt der kone og jobb kolliderer med en trang, -
- både den uerkjennelige og den usynlige.
Hvis man ser det usynlige, så ser man det man skal skrive.
Det sa Bobby alltid. Han ville leve med de usynlige.
De vi går forbi hver dag. De vi noen ganger blir.
De i bøker som bare lever for en eller annens indre blikk.
Hans skjebne var å gå gjennom livet og ikke rundt det.
Han var sikker på at korteste vei til himmelen var gjennom helvete.
Men det som virkelig hemmet ham var et sinn -
- som både var opphøyet og lammet av for mange historier -
- og av den veien han valgte for selv å bli en.
Bobbys tragiske feil var at han svermet for alt han så.
Og hvis du gjerne vil tro på en form for rettferdighet -
- så fikk Bobby sin for en sang.
En kjærlighetssang til Bobby Long
Og blir en gravskrift min historie,
ville jeg ha en kort en klar.
Det skulle stått på gravsteinen min :
Jeg trettet med verden som med en kjæreste.
Oversettelse : Tron Furu Scandinavian Text Service